Martin Adámek (IM)
3.12.2002

Principy počítačů - seminární práce 
Vývoj počítačů, vývoj lidstva

Rozhodl jsem se obě zadaná témata spojit v jedno, protože si myslím, že vývoj lidstva musí souviset  (oboustranně) s vývojem počítačů.
V červnu tohoto roku jsem na programu ČT 2 viděl francouzský dokument (z r. 2002) o vývoji počítačů. Byl pojatý trochu neobvykle - autor viděl počítače i tam, kde by je člověk nehledal, proto jsem si tehdy udělal několik poznámek, nicméně teď jsem zjistil, že byly příliš stručné. Zmiňovaný dokument byl pro mě podnět k úvahám o počítačích a lidstvu a možná díky němu jsem objevil zajímavé souvislosti.
	Na začátku dokument upozornil na některé věci z židovského pojetí vzniku světa, bohužel už nevím žádné detaily, ale okamžitě mne napadá jak porovnat náboženství s počítači. Podle věřících (mnoha různých náboženství) svět založil Bůh, a také ho do určité míry řídí. Ve scifi filmu Matrix je svět (a člověk) řízen počítači, které člověk stvořil, servery, na kterých systém Matrix běží lze pro náš účel k Bohu přirovnat. Netypické je jen to, že tento “bůh” byl stvořen lidmi, jedná se v podstatě o výměnu bohů - protože původně byly stroje ovládané lidmi. Napadá mě ještě jiný pohled na založení nové civilizace - v Čapkově dramatu R.U.R. byli stvořitelé (a proto i “bozi”) robotů lidé. Samozřejmě mám na mysli poslední dva “živé” roboty, k těm obyčejným se ještě vrátím v závěru úvahy.
	Když už porovnávám víru  a počítače, nesmím zapomenout na Golema, o kterém byla zmínka i ve výše uvedeném dokumentu. Pokud hypoteticky připustím možnost existence Golema, lze s určitostí říci, že to byl počítačem řízený stroj, automat, nebo stručně česky robot. Byl stvořený člověkem, silný, rozbitelný, bez vlastního rozumu a poslouchal na slovo uživatele který ho nabootoval aktivačním šémem. Lze uvažovat o přesné úloze nebo funkci šému, a o tom k jaké části dnešního počítače by se dal přirovnat. Mohl to být nosič algoritmu (paměť), ale také to mohl být zdroj (hodně koncentrované) energie. Také je možné, že obě zmíněné části byly přímo v Golemovi, a šém sloužil pouze k aktivaci, podobně jako dnes klíč, bezkontaktní čipová karta nebo obyčejná nožová pojistka, kterou rodič vytáhne z elektrické motorky, aby na ní malý motorista v jeho nepřítomnosti nejezdil. Úroveň zabezpečení byla opravdu vysoká - nožovou pojistku lze koupit v každé mototechně, klíč je možné okopírovat (zámek vyhmatat, rozlomit, spínací skříňku přemostit-zkratovat...) a čipové karty také nejsou 100% spolehlivé. Ale kdo kdy viděl, aby bylo možné snadno zkopírovat šém? Otázkou zůstává, proč Golem poslouchal pouze toho kdo ho naposledy oživil, naskýtá se možnost, že šém byl zdroj energie a Golem byl vděčný za její poskytnutí a svoje oživení. Ale nezapomeňme na předpoklad, že Golem byl nemyslící stroj, který pracuje podle algoritmu (a zejména čerstvých příkazů) a je mu jedno co dělá. Proto je možné přirovnat šém k heslu - když zadáte heslo, je možné pracovat např. s počítačem ve školní síti. Jenže když vás někdo odvleče od klávesnice a sedne si k ní sám, okna to nepoznají a poslouchají ho (stejně jako standardního uživatele, tj. ne zcela...). Takže Golem musel mít dokonalé senzory, kterými po bootu zjistil identitu uživatele a při přijímání příkazů jejich zdroj vždy verifikoval. To lze považovat za dokonalé a dnes spolehlivě nerealizovatelné. Otázkou je, proč Golem potřeboval k identifikaci uživatele šém? S těmito sensory mohl vždy poslouchat rabína stvořitele. Jedině proto, že rabín chtěl, aby Golema mohl používat i někdo jiný - napadají mě 2 možnosti: buď ho chtěl prodávat ve velkém (což nepředpokládám, ačkoli na druhou stranu židé byli pověstní obchodníci, takže proč ne?) nebo doufal, že se Golem dochová a lidé ho budou moci v budoucnu vyzkoušet, obdivovat a používat. Abych ale naplnil zadání, ve kterém je slovo “vývoj”(dokonce dvakrát), musím opustit Golema a přejít k současnosti a budoucnosti.
Nejdříve se zaměřím na prostupování počítačů do člověka a přibližování se člověka počítačům:
Ve čtvrtém ročníku jsme na SPŠE v Pardubicích dostali za úkol z českého jazyka napsat úvahu na téma “Stávají se z nás analfabeti?”-myšleno tak, že místo dopisů používají všichni internet. Já jsem byl ve své úvaze zásadně proti, protože za analfabeta není považována ani písařka na psacím stroji. Nicméně vzal jsem v úvahu hlasové ovládání - dnes běžné u lepších mobilních telefonů. Ačkoli můj mobil toto nepodporuje, mám poměrně dobré zkušenosti s hlasovým ovládáním PDA s Win CE. Tou dobou už fungovalo i hlasové ovládání oken stolních, JETvoice, maturitní práce mých spolužáků (v Delphi). Proto jsem připustil, že časem, až počítače budou umět rozpoznat hlásky v neznámém textu, omezí se možná psaní, ale čtení musí zůstat, protože kdo může, pravděpodobně používá raději monitor s velkým rozlišením, než hlasový výstup o “rozlišení 1x1”(v jeden okamžik nemůže být “zobrazeno” více hlásek najednou). Očima je vždy možné zorientovat se rychle ve více informacích než sluchem. Jinak hlasový výstup je funkční dávno, CS‑voice běhal už pod win 3,11 a dnes je pravděpodobně už nějaký lepší SW bezprostředně spolupracující se systémem, pro orientaci nevidomých. Čtení možná odpadne až díky HW-biologickým implantátům, ale to bych předbíhal ze současnosti do budoucnosti.
Dnes mají někteří psi pod kůží implantovaný identifikační čip. To ještě s prostupem počítačů do člověka příliš nesouvisí, protože se jedná jen o mechanické spojení bez jakékoli komunikace s tělem nebo mozkem. Podobně už jsou v Anglii vybaveny i děti - s tím rozdílem, že implantát nekomunikuje s blízkou čtečkou, ale pravděpodobně se vzdálenými GSM BTSkami a určitě s ještě vzdálenějšími GPS vysílacími satelity. Ani toto zařízení nekomunikuje s tělem, ale už se objevují úvahy o implantátu mobilního telefonu, aby ho chudáci uživatelé nemuseli držet nebo nosit s sebou po kapsách a v ruce. Mimochodem ve Finsku už téměř půl roku nosí mobil (Benefon s GPS přijímačem) i lovečtí psi. Zatím je tak velký, že ho nosí někde venku pravděpodobně na obojku nebo podobně. Lovec sleduje na svém Benefonu polohu psa a psovi “telefonuje” co má dělat. Zní to neuvěřitelně, ale je to realita (Mobility cca. 09 a 10/2002). 
Člověk se bude důkladně přibližovat počítačům teprve až budou chirurgové montovat lidem různý HW. Zlepšení paměti flashkou, obnova zraku kamerou, uší mikrofony, náhrada končetin mechanickými poslouchajícími povely z mozku jako ty původní. Napadá mě seriál Star trek - jeden z osazenstva můstku měl (opto)elektronikou nahrazené oči. Možná, že to není zas až tolik scifi, jak se může zdát. Už dnes se mluví o zlepšení virtuální reality napojením počítače díky nanobotům přímo na smysly. Co kdyby se pak místo hry nebo jiného programu na vstup poslal obraz z prostorové 3D kamery? Výroba očí není časově příliš vzdálená. Pokud si vzpomenu na seriál Robocop, tam dostal mozek mechanické celé tělo (prošpikované elektronikou). To už není (zatím) tak reálné, ale časem určitě, pokud to lidstvo stihne dříve než zanikne. Pokud ovšem nezanikne krátce po tom, co to stihne. HW prvky v těle mohou teoreticky prodloužit život, protože nahradí opotřebované prvky biologické. Zatím si nedokážu představit náhradu všech vnitřností - ačkoliv umělé ledviny jsou na každé dialýze, umělé plíce a srdce jsou na jednotkách intenzivní péče a umělé srdce už bylo implantováno. Rozhodně však nebude možné vyrobit všechny orgány, ale v nejhorším případě se bude rozmnožovat klonováním. A pokud by to snad budoucí etika připustila, bude možné klonováním vyrábět i biologické náhradní díly, pokud selže technika. Náhrada končetin bude vyžadovat dobré mechanické zvládnutí a propojení servomotorů s mozkem. Nicméně zánik lidí bude hrozit až budou prováděny větší zásahy do mozku - nejdříve flash (respektive jejich nástupci, které si ani nedokážeme představit) paměti pro lepší paměť, pak matematický koprocesor pro lepší výpočty, GPS přijímač pro přesnou a rychlou navigaci, rádiové moduly pro rychlou komunikaci rychlejším přenosem dat než je nějaká řeč... , a tak jak bude vznikat naděje na nesmrtelnost jedince, který  bude opravitelný náhradními díly, bude současně zanikat člověk jako takový. Když už jsem našel pro lidstvo takový nehezký konec (ale jen pokud se ho dožije - může přijít válka, přírodní nebo vesmírná katastrofa, zkrátka klasická apokalypsa...), vrátím se do současnosti abych se podíval na budoucnost počítačů.
Stále se zlepšují používané algoritmy (ne všechny - kde jsou ty staré assemblerové snahy o malý a rychlý program - kdo by potom kupoval hardware?), vyvíjejí se algoritmy genetické, které si budou žít svým životem a budou vytvářet algoritmy nové. Počítače budou nezávislé. Bude probíhat vývoj, sice nemají logické myšlení, ale zato mají lepší početní možnosti a nějaké postupy si vypěstují. Pokud budou mít dost energetických zdrojů a dost robotů schopných vyrábět nové součástky a v počítačích je samostatně měnit, budou opravdu samostatné. Otázkou je proč, vždyť nemohou mít potřebu existence jako člověk. Třeba jen proto, že jim to nějaký lidský programátor zadá: “hledejte efektivní způsoby výroby” “vyvíjejte lepší hardware” “zlepšujte se a množte se”. A jsem zase tam kde na začátku, člověk jako stvořitel počítačové civilizace, ačkoli sám nevím jestli tomu mám věřit. Nicméně neodpustím si návrat k Čapkovi - v R.U.R. také lidé vyvinuli roboty aby pak sami zahynuli a rozšířili se roboti. Nemohu však jako racionálně uvažující technik (ačkoliv po této úvaze to tak nemusí všem připadat) souhlasit s oním polidštěním těch dvou lepších robotů. Pokud by stroje zůstaly opravdu stroje, které se množí jen aby fungovaly, jsem zpátky u filmu Matrix - tedy až na ty lidi, ti jsou v Matrixu oproti mé teorii navíc. 
Sám nemám radost z toho, k čemu jsem došel, ale nedá se nic dělat, postupoval jsem (většinou) logicky, i když samozřejmě s určitými odhady a předpoklady, ale rozhodně jsem nevzal náhodně několik závěrů scifi děl. Zkrátka  žádná civilizace nemůže být věčná, zanikne buď díky přírodní katastrofě (dinosauři), díky válečnému konfliktu (Planeta opic), díky tomu že už je příliš vyspělá (jak to asi bylo s bájnou Atlantidou...) a že případně založí civilizaci novou (R.U.R.).
Když už je civilizace příliš vyspělá, musí ustoupit civilizaci nové, aby ta začala opět od začátku. Zvlášť pokud už ta vyspělá civilizace ani nemusí nic dělat jako v R.U.R. , jednak by se nudila a jednak by parazitovala na nové, pracující civilizaci. A i kdyby nezanikla a bezpracně parazitovala, tak by přišla o svoji vyjímečnost, či snad inteligenci, protože jen ten kdo musí něco dělat si to snaží usnadnit, a proto přemýšlí.
Věta kurzívou na začátku předchozího odstavce měla být původně závěr, ale bohužel se mi nepodařilo zastavit.